Асен Разцветников
Балада на сляпата

chitanka.info

Ти спираш пред вратите всяка вечер,

присядаш като в майчини поли

и слушаш как във бездните край тебе

с копринен шум покой и здрач вали.

Ти знаеш стъпките на всеки момък,

звука на всеки праг и камък тук,

ти чуваш смътни викове за помощ,

които не долавя никой друг.

И твоят лик — той чист е от тревога,

тъй чист и чужд за всичко на света,

като небе, забравено от бога,

от слънцето, от здрача и нощта.

Минават покрай тебе грижни люде,

тежат им клепките от сън и зной

и не един се спира, сам учуден,

и възжелава твоя чист покой.

Но ако някой би могъл с десница

гръдта ти да разкрий като врата,

там в миг би паднал, люшнат като птица,

от удара на кървавия писък,

от смъртния ти зов из пропастта.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.